![Typokos 21-27 Typokos 21-27](storage/n202408_66ccdc5c050fc_typokos-24.jpg)
Od 19.8. - 22. 8. probíhal na Šumné pro děti Typokos (= týden pod kostelem) s názvem Za pokladem. V tomto článku si můžete přečíst o tom, co všechno děti podnikaly a také si můžete prohlédnout fotografie.
První den jsme začali velmi poskromnu, protože se zdálo, že se Typokosu zúčastní pouze jedna holčička - Anička. Avšak postupně během dopoledne se k nám začaly přidávat další a další děti, až jich bylo asi kolem deseti. Vše jsme zahájili představovacím kolečkem, kde každý řekl, jak se jmenuje a co ho baví. Pak si děti vymyslely své indiánské jméno a namalovaly si k němu obrázek, který pak zavěsily na síť na stěně.
Pak začala hra, při které děti musely projít ulicí, kde potkávaly obrázky se zvířátky a musely si co nejvíce zvířátek zapamatovat. Na konci cesty čekala vedoucí Natka, která dětem zapisovala body a kdo ji neřekl všechny zvířátka, musel se vrátit na stezku a zjistit, na jaké zvířátko zapomněl. Po skončení hry, byly všechny děti přijaty za indiány a dostaly přívěšek se střapcem a byly pomalovány po tváři.
Před obědem nás navštívil otec Marek s otcem Deepakem. Otec Marek nám každý den (kromě středy) povídal o Vinnetuovi, o jeho lásce k lidem a o tom, jak se snažil zachovat mír v Zemi.
Děti taky malovaly obrázky, které se pak staly součástí totemu, který jsme z obrázků na druhý den postavili.
Kdo chtěl, mohl s námi zůstat i na oběd.
Po obědě se hrály hry např. Bába z Cyandru, stolní fotbálek, Ninjové, Cukr-káva-limonáda-čaj-rum-bum, vybíjená s bizonem,...
A jako správní indiáni jsme měli také pokřik, kterým se svolávaly děti. Pokřik zněl takto: ,,Heslo lej, já jsem indián šikovnej."
Poslední hrou bylo lovení rybek, kdy byly dva týmy, které se postupně musely brodit řekou po kamenech a přinést co nejrychleji ke svému družstvu rybku.
Úterý jsme zahájili tím, že jsme dokončili náš totem.
Pak jsme si zahráli hru na indiány a bandity, kdy indiáni měli u sebe schovaný papírek, na kterém byl namalován balíček zlata a bandité měli za úkol jim zlato ukrást. Po hře jsme šli do místnosti pod kostel, kde se programu ujal otec Deepak. Ukázal dětem, jak se dá z papíru vyrobit koule a nadšené děti si pak kouli chtěli zkusit vyrobit také. Pak přišel otec Marek s povídáním a po povídání učil děti bubnovat. Pak poslal kolovat krabičku přátelství, stejně jako i předešlý den. V nádobce byly oříšky a každý z nás si mohl jeden vzít a sníst. Než se s námi oba kněží rozloučili, zahrál si s námi otec Deepak ještě jednu kratičkou hru, kdy rozdělil děti, sedící u stolu, na dva týmy. Doprostřed stolu dal kuličku a oba týmy musely začít pořádně foukat a snažit se, aby kulička spadla ze stolu na straně soupeřů.
![Typokos 21-27 Typokos 21-27](storage/202408_66ccdc5c0248e_typokos-25.jpg)
![Typokos - zbytek fotek Typokos - zbytek fotek](storage/202408_66cdc83b1dade_typokos-83.jpg)
![Typokos - zbytek fotek Typokos - zbytek fotek](storage/202408_66cdc83b1fffd_typokos-82.jpg)
![Typokos 61-81 Typokos 61-81](storage/202408_66cdc82021d26_typokos-81.jpg)
Některé děti odešly na polední pauzu domů a jiné s námi poobědvaly. Kolem druhé hodiny odpolední jsme se pustili do výroby indiánských čelenek. Na fotografiích můžete vidět, jak se dětem čelenky povedly.
Teď už byla před námi jen jedna velká výzva tohoto dne - šipkovaná. Děti si nejprve prohlédly papír, na kterém byly vytištěny stopy zvířat a snažily se si jich co nejvíce zapamatovat. Naši malí hrdinové šli pak ve dvou skupinách s vedoucími po praporcích a během cesty nacházeli obrázky stop zvířátek a museli uhádnout, kterému zvířátku stopa patří.
Oba týmy získaly na konci této hry plný počet bodů, jelikož měly všechny odpovědi na úkoly správné.
(pokračování v dalším článku)