![injekční stříkačka, Foto: Stefan Schweihofer, Public Domain, CC0 1.0, pixabay.com injekční stříkačka, Foto: Stefan Schweihofer, Public Domain, CC0 1.0, pixabay.com](storage/n201404031358_injekční stříkačka.jpg)
Belgičtí biskupové proti veškerým formám eutanazie
Belgičtí biskupové proti veškerým formám eutanazie
Odpovědí na utrpení psychicky nemocných lidí, kteří jsou v terminálním stadiu, musí být blízkost a zajištění paliativní péče, nikoliv jejich odhození. Píší o tom belgičtí biskupové v prohlášení, jímž absolutně odmítají veškeré formy eutanazie, která je v této zemi legální i pro lidi trpící psychickou poruchou. Oficiální stanovisko episkopátu bylo očekáváno od chvíle, kdy kongregace Bratří milosrdné lásky povolila provádění eutanazie ve svých nemocnicích. (viz Světlo 21/2017 s. 5)
Tato belgická kongregace (Frères de la Charité de Gand), založená v roce 1807 v Gentu, vede v Belgii pět psychiatrických klinik, které mají pět tisíc pacientů. Rozhodnutí svých belgických spolubratří odsoudil generální představený kongregace. Už na konci dubna prohlásil, že je v rozporu s řádovým charismatem, označil je za nepřípustné a vybídl biskupy k zaujetí jasného stanoviska. Belgický episkopát ve svém prohlášení nyní píše, že si uvědomuje, jak obtížný a delikátní úkol leží na těch, kdo pečují o psychicky nemocné v terminálním stadiu. „I s vědomím nesmírného psychického utrpení i toho, že daný člověk může prožívat drama a nevidět perspektivy, potvrzujeme rozhodné odmítnutí veškerých forem eutanazie,“ píší belgičtí biskupové.
Biskupové dále zdůrazňují, že nejen křesťané, ale celá společnost se musí konfrontovat s otázkou, co nás skutečně činí lidmi, v čem spočívá pravý pokrok a kde leží hranice, které nikomu není dovoleno překračovat, protože bychom tak podkopávali základy naší společnosti. Vybízejí také, aby byl dialog ohledně konce života veden s velikou obezřetností.
Eutanazie byla v Belgii legalizována v roce 2002. Během uplynulých čtyř let počet jejích případů vzrostl o 41 procent. Už tři roky je tam legální také eutanazie nezletilých.
Vyšlo v časopise Světlo 23. ČÍSLO / XXV. ROČNÍK