![CC0 Public Domain, pixabay.com CC0 Public Domain, pixabay.com](storage/n201804141714_000.png)
Myslím si, že nejsilnější nástroj, který má ďábel k dispozici, je
strach.
Když říkám "strach", nemyslím "strach z Pána", což je duchovní dar, který nám pomáhá respektovat Boha.
Ne, myslím tím
strach, který nám říká, že Bůh nechce to, co je pro nás dobré. Mám na mysli strach, který v konečném důsledku vede ke vzpouře. Neboť pokud nevěřím osobě, která má autoritu, protože nevěřím, že se zajímá o mé dobro, budu se proti ní bouřit. Je to lidská přirozenost, abych se vzbouřil proti tomuto druhu násilnické autority.
Ve skutečnosti, samotný ďábel je vlastně poháněn strachem. Obával se našeho stvoření, protože si myslel, že to oslabí jeho. Nedůvěřoval Bohu a jeho vůli. Jeho strach vedl ke vzpouře a nenávisti; nejen vůči Bohu, ale i vůči nám. Jeho hlavním nástrojem je to, co ho pohání.
V zahradě je jeho pokušení založené na strachu, který motivuje samotného ďábla: "
Bůh nechce to, co je pro tebe dobré. Nevěř Mu." Proto první emoce, kterou Adam a Eva po pádu pociťují, je strach (zpozorují, že jsou nazí) a strach je vede k pokusu skrýt se před Bohem.
Strach je největší důvod, proč katolíci neevangelizují. Obáváme se odmítání, odhalení našeho nedostatku poznatků o víře, pronásledování, vyčlenění ze společnosti.
Evangelizovat znamená říci, že to, co nabízí svět, je nedostačující. To nás také může vystavit vysmívaný, pronásledování nebo odmítnutí. Také to může odhalit náš nedostatek znalostí.
Strach ničí životní povolání. Mladý muž nebo žena se bude obávat odmítnutí, obvinění, ztráty nezávislosti a jiných věcí. Budou jim prezentovány absolutně nejhorší příklady: nevěrní kněží, nešťastní manželé, trpké náboženské .. kriminální chování. Bude jim řečeno, že je to běžná norma a čím se stanou, pokud budou následovat takovou cestu. Strach se bude šlechtit, dokud myšlenka hledání Boží vůle nebude vytržená i se svými kořeny.
Strach ničí naše liturgie. Strach? Rozhodně! Strach, že z toho nic nebudu mít, strach, že lidé odejdou, strach, že budu vnímán jako bezvýznamný, strach, že budu vnímán jako staromódní, atd.
Strach nás nutí zaměřit se na sebe. Izoluje nás. Pokud můj
modus operendi je sebeochrana / sebepotěšení / sebeuspokojení, pak všichni křičí na Boha: "
Nedůvěřuji ti! Musím se starat o své vlastní dobro!" Protože správné uctívání znamená pryč od sebe a směrem k Bohu. Pokud nevěřím Bohu, pak je cíl mše sv. snaha o usmířenou nespravedlivého Boha nebo totálně bezcenná událost ... proč bych měl uctívat někoho, kdo se nestará o moje dobro?
V Bibli se 365x píše,
abychom se nebáli.
Bůh ví, co nám strach způsobuje. Ve skutečnosti nás opravdu miluje a chce to, co je pro nás dobré. Říká nám, abychom mu důvěřovali - abychom měli odvahu a sílu. On ví, že strach nás zastaví a nakonec nás navěky zničí.
Nechci znít jako Yoda (moudrý mistr ze Star Wars - pozn. překl.), Ale
strach vede k hněvu. Vede nás do temnoty. Strach nás vede ke vzpouře a zoufalství. Vede nás k prázdnotě a nespokojenosti se životem. Vede nás k tomu, abychom se postavili proti těm, kteří nejsou vázáni strachem.
Ďábel to ví. Je příkladem toho, že "mizérie miluje společnost."
Strach je zdolán vírou krok za krokem, od jednoho rozhodnutí ke druhému. Pokud je
síla ducha - kardinální ctnost, poháněná teologickými ctnostmi vírou, nadějí a láskou, vybízí nás k odmítnutí strachu. Dává nám odvahu s radostí vydržet cokoliv, co druzí, kteří prožívají svůj strach, chtějí na nás přenést.
Žít v odvaze naplněný vírou, nadějí, láskou, evangelizací a povoláním bude nejen něco, před čím už nebudete dál utíkat, ale bude to něco, po čem budete toužit. Žít v odvaze proniknutý vírou, nadějí a láskou nám znovu umožní během liturgií chválit Boha a ne pouze bavit lidi. Modlitba se nebude vnímat jako břemeno na uchlácholení Boha, ale jako touha po růstu v našem vztahu s Bohem a Kristovým tělem.
Ctnosti jsou však vlastnosti, přes které se vědomě rozhodujeme, čím se chceme stát.
Musíme se rozhodnout důvěřovat Bohu rozhodnutím za rozhodnutím - předáváním naší vůle do Jeho prozřetelnosti. Chlad strachu se promění na oheň lásky.
Je to tvá volba. Bůh má pro tebe plán. Ďábel rovněž.
Plán, který si vybereš bude záviset krok za krokem od toho, zda se rozhodneš překonat strach nebo se mu odevzdat.
Zdroj:
https://churchpop.com, 29. 5. 2017
Převzato z
www.lifenews.sk,
článek ze 14. 4. 2018 naleznete
zde.